Autor: JUDr. Věra Bognárová

Vnitřní předpis zaměstnavatele k prodloužení dovolené

Zaměstnavatel ……...….. (uvést jeho přesné označení, sídlo, IČ)
zastoupený ……………...

Podle § 305 ZP a § 212 odst. 1 ZP vydávám tento 

vnitřní předpis o prodloužení dovolené.

Alternativa I – bez stanovení podmínek

1. 	Dovolená se prodlužuje o ………(uvést počet týdnů – např. jeden týden, dva týdny apod., nebo počet dnů – např. 2 dny, 3 dny apod.) nad výměru stanovenou v § 212 odst. 1  ZP a celková výměra dovolené zaměstnanců za kalendářní rok činí ……týdnů (dnů).

Alternativa II – se stanovením podmínek

1.  Dovolená zaměstnanců, kteří
a) 	vykonávají práce ………..(uvést například druh práce nebo pracoviště) se prodlužuje o     …..(uvést počet týdnů nebo dnů) nad výměru stanovenou v § 212 odst. 1  ZP a celková výměra dovolené těchto zaměstnanců za kalendářní rok činí ……týdnů (dnů).

b) 	jsou u zaměstnavatele zaměstnáni v pracovněprávním vztahu nejméně po dobu ……(uvést dobu trvání pracovněprávního vztahu – např. 3 roky, 5 let apod.) se prodlužuje o     …..(uvést počet týdnů nebo dnů) nad výměru stanovenou v § 212 odst. 1 ZP a celková výměra dovolené těchto zaměstnanců za kalendářní rok činí ……týdnů (dnů).

2. Tento vnitřní předpis se vydává na dobu ………(nejméně jednoho roku).

3. Tento vnitřní předpis nabývá účinnosti dnem………

………………………………………..
razítko zaměstnavatele a podpis
jeho oprávněného zástupce

------------------------------------------------------------------------------------------------

Komentář:

K obecným podmínkám vydání vnitřního předpisu zaměstnavatele a jeho možného obsahu – viz Úvod. 

Zákoník práce v § 211 ZP vyjmenovává druhy dovolené (dovolená za kalendářní rok a dodatková dovolená). Vzhledem k tomu, že zákoník práce nezakazuje sjednání dalšího druhu dovolené, není vyloučeno, aby zaměstnavatel při zachování zásady rovnosti a zákazu diskriminace poskytoval i jiné druhy dovolené. I v úpravě dovolené platí zásada: „co není zakázáno, je dovoleno".

Ačkoliv je od 1. 1. 2021 změněna koncepce vzniku práva na dovolenou v závislosti na odpracované délce pracovní doby (ať již stanovené podle § 79 ZP, nebo sjednané kratší podle § 80 ZP) a právo na dovolenou se zjišťuje v hodinách, nemění se zákoníkem práce upravená výměra dovolené, která je stále vyjádřena v jednotkách týdne.

Právo na dovolenou mají od 1. 1. 2024 všichni zaměstnanci konající závislou práci podle zákoníku práce bez ohledu na to, v jakém základním pracovněprávním vztahu práci pro zaměstnavatele konají (§ 3 ZP). Právo na dovolenou založené přímo zákoníkem práce mají nejenom zaměstnanci v pracovním poměru, jak tomu bylo do 31. 12. 2023, ale od 1. 1. 2024 mají podle zákoníku práce právo na dovolenou i zaměstnanci konající práce na základě dohody o provedení práce a pracovní činnosti. Právo na dovolenou zaměstnancům ve všech základních pracovněprávních vztazích vzniká na základě zákonné úpravy přímo, jsou-li splněny podmínky, žádný ze základních pracovněprávních vztahů není od 1. 1. 2024 vyloučen. Právo na dovolenou zaměstnancům ve všech pracovněprávních vztazích vzniká za stejných podmínek. Jediným zvláštním ustanovením u zaměstnanců konajících práce na základě dohody o provedení práce nebo pracovní činnosti je stanovení fikce délky týdenní pracovní doby upravené v § 77 odst. 8 ZP na 20 hodin týdně, která se použije výhradně pro účely dovolené. Jestliže chce zaměstnavatel navýšit výměru dovolené, nemůže výměru dovolené navyšovat pouze zaměstnancům v pracovním poměru, protože by se tím dopustil porušení zásady rovných podmínek. 

Bude-li zaměstnavatel prodlužovat výměru dovolené jen některým zaměstnancům nebo skupinám zaměstnanců, bude zaměstnancům konajícím práce podle zvoleného vymezení příslušet navýšená dovolená bez ohledu na to, v jakém pracovněprávním vztahu práci konají. Kritériem pro prodloužení výměry dovolené nesmí být forma pracovněprávního vztahu, ve kterém se práce koná. Povinnost zajistit rovné podmínky podle § 16 ZP má zaměstnavatel ke všem zaměstnancům konajícím práce v pracovněprávních vztazích. 

Výměra dovolené za kalendářní rok podle § 212 odst. 1 ZP činí nejméně čtyři týdny. Od ustanovení § 212 odst. 1 ZP se lze odchýlit ve prospěch zaměstnance. 

Zaměstnancům (s výjimkou uvedenou v § 212 odst. 2 a 3 ZP) proto může být dovolená prodloužena bez jakéhokoliv omezení. Právní úprava nezakazuje sjednání podmínek pro prodloužení dovolené. Není tak vyloučeno, aby zaměstnavatel prodloužil dovolenou pouze určitým skupinám zaměstnanců, např. delší dovolenou přiznal zaměstnancům pracujícím u zaměstnavatele delší počet let nebo zaměstnancům konajícím práce fyzicky nebo duševně náročné nebo zaměstnancům pracujícím v nepřetržitém provozu apod. Zaměstnavatel však musí při takovém prodloužení dovolené respektovat úpravu rovného zacházení a zákazu diskriminace. Dovolenou lze prodloužit nejen o další týdny, ale i o jednotlivé dny, protože to zákoník práce nezakazuje. V případě, že zaměstnavatel nemá možnost (například z ekonomických nebo provozních důvodů) poskytnout zaměstnancům celý týden dovolené navíc, bude mít možnost jim prodloužit dovolenou např. pouze dva dny, tři dny apod. 

Protože zaměstnavatelé, jejichž odměňování je závislé na státním rozpočtu, nemají možnost prodlužovat dovolenou, § 212 odst. 2 ZP stanoví, že dovolená zaměstnanců uvedených v § 109 odst. 3 ZP činí 5 týdnů. Prodloužit dovolenou svým zaměstnancům nesmějí stát, územní samosprávný celek, státní fond, příspěvková organizace, jejíž náklady na platy a odměny za pracovní pohotovost jsou plně zabezpečovány z příspěvku na provoz poskytovaného z rozpočtu zřizovatele nebo z úhrad podle zvláštních právních předpisů a školská právnická osoba zřízená MŠMT, krajem, obcí nebo dobrovolným svazkem obcí podle školského zákona. Zaměstnancům těchto zaměstnavatelů však přísluší dovolená o 1 týden delší přímo ze zákona. Zákoník práce rovněž nepřipouští prodlužování dovolené pedagogickým pracovníkům a akademickým pracovníkům vysokých škol, jejichž zákonná dovolená činí 8 týdnů (§ 212 odst. 3 ZP). Od ustanovení § 212 odst. 2 a 3 ZP se nelze odchýlit. Stanovená výměra dovolené u vyjmenovaných zaměstnavatelů se vztahuje i na zaměstnance konající práce na základě některé z dohod o pracích konaných mimo pracovní poměr.  

Právní úprava:

Zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů 
•	§ 1a ZP 
•	§ 3 ZP 
•	§ 4a ZP 
•	§ 16 ZP
•	§ 77 odst. 2 ZP
•	§ 109 ZP 
•	§ 211 ZP 
•	§ 212 ZP

Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů
•	§ 1 odst. 2 NOZ

Zákon č. 198/2009 Sb., antidiskriminační zákon, ve znění pozdějších předpisů